EU:s provisoriska åtgärder ska hjälpa Lettland, Litauen och Polen att hantera migrationen
![](/documents/1410869/3724344/EU-lippu.jpg/b1aced02-d8ba-bda9-3e1f-8bfcfb869cca?t=1560323980000&width=1200)
Den 1 december gav Europeiska kommissionen ett förslag till rådets beslut om provisoriska nödåtgärder till förmån för Lettland, Litauen och Polen. Förslaget är en del av unionens gemensamma åtgärder för att svara på Belarus agerande. Belarus har vid sina gränser strävat efter att instrumentalisera migranter för politiska syften. Statsrådet framförde sin ståndpunkt om förslaget i sin skrivelse till riksdagen den 27 januari.
Förslaget skapar ett tillfälligt förfarande för migrations- och asylhantering i nödsituationer för de länder som drabbats av Belarus agerande. Samtidigt tryggas individens möjlighet att söka asyl och få sin ansökan behandlad på behörigt sätt.
Kommissionen föreslår följande åtgärder:
- Tidsfristen för registrering av asylansökningar kan förlängas från tre dagar till fyra veckor.
- Det så kallade gränsförfarandet kan under vissa förutsättningar tillämpas på alla sökande. Det innebär att deras ansökan kan behandlas vid gränsen eller i närheten av den.
- De materiella mottagningsvillkoren kan begränsas till grundläggande behov, med vilka avses mat, vatten, kläder, tillräcklig hälso- och sjukvård och tillfällig inkvartering från och med ansökningsdagen.
- EU:s återvändandedirektiv tillämpas inte i fråga om återvändandeförfarandet, utan beslut om förfarandet kan fattas nationellt.
Åtgärderna ska tillämpas i sex månader, vilket enligt kommissionens bedömning är en tillräcklig tid för att få den akuta situationen under kontroll. Lettland, Litauen och Polen har inte skyldighet att införa åtgärderna, utan rådets beslut ger endast möjlighet till det. Åtgärderna kan inte tillämpas utanför dessa tre länder.
Ett enhetligt EU är en stark aktör
Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt får rådet besluta om provisoriska åtgärder till förmån för en eller flera medlemsstater i händelse av en nödsituation till följd av en plötslig massinvandring från länder utanför EU.
Statsrådet anser det vara viktigt att EU visar en enad front när den svarar på den rådande situationen. Statsrådet godkänner de provisoriska åtgärder som kommissionen föreslagit som en del av de gemensamma åtgärderna. De provisoriska åtgärderna innebär inte undantag från skyldigheten att behandla asylansökningar, kravet på individuell prövning av en ansökan eller kravet på tillräckliga rättsmedel.
Statsrådet betonar vikten av att vid sidan av dessa undantagsåtgärder fortsätta arbetet för att reformera det gemensamma asylsystemet. Systemet måste utvecklas på ett sätt som för medlemsstaterna möjliggör effektiva, proportionerliga och allt flexiblare metoder att svara på föränderliga situationer, med respekt för de grundläggande och mänskliga rättigheterna.
Diskussionen om sätt att svara på instrumentalisering av migranter fortsätter
EU strävar efter att komma överens om en tillfällig mekanism så snabbt som möjligt för att man ska kunna dra nytta av den i den aktuella situationen. En mer omfattande politisk diskussion om sätten att svara på instrumentalisering av migranter torde fortsätta intensivt i olika rådskonstellationer under början av 2022.
Kommissionen gav den 14 december också ett förslag till permanent lagstiftning för att svara på instrumentalisering av migranter. I och med förordningen har alla medlemsstater i dessa situationer möjlighet att avvika från vissa unionsrättsakter. Åtgärderna motsvarar till sitt innehåll de åtgärder som kommissionen nu föreslår till förmån för Lettland, Litauen och Polen.
Den 14 december gav kommissionen dessutom ett förslag till ändring av kodexen om Schengengränserna. Förslaget bidrar till att svara på situationer som gäller instrumentalisering av migranter och innehåller också en definition av instrumentalisering.
Statsrådets ståndpunkter i fråga om dessa förslag fastställs i separata skrivelser.
Ytterligare information:
Kukka Krüger, ledande sakkunnig, tfn 0295 488 270, [email protected]
Beslut på finska Valtioneuvoston kirjelmä SM/2022/4